Kolik vás bude vydání knihy stát? To záleží nejvíce na nákladu – počtu kusů, který vydáte – a proto se tohle rozhodnutí řadí k těm nejtěžším. A to i v případě, že v tom máte celkem jasno: jakmile vám totiž přijdou kalkulace, začne nové dilema – rozdíly ve výrobních nákladech na 1 kus.
Každý autor je v trochu jiné situaci – někdo si věří a jiný ne, někdo má sponzory a další platí ze svého – takže univerzální odpověď neexistuje. Ale pojďme si předestřít několik vodítek, abyste se měli od čeho odrazit.
Než se dostaneme k ryze praktickým záležitostem, v první řadě si ujasněte, proč to vlastně děláte a co má být konečným výsledkem. Považujme přitom za samozřejmost, že každý autor chce své knihy vyprodat – já mám teď na mysli především to, co je pro vás na vydání vlastní knihy tím nejdůležitějším cílem:
Je vaší prioritou pomoci světu – lidem – s nějakým problémem, sdílet s nimi nějakou zkušenost či příběh, představit jim nějakou osobnost či rozšířit jejich obzory? Zkrátka, je vaším cílem „posloužit“?
V takovém případě budete asi připraveni k většímu sebeobětování: Nést větší riziko, odvést více práce, mít více trpělivosti. Ale hlavně to rapidně zvyšuje vaše šance, že se budete mnohem více řídit tím, co chce, potřebuje nebo očekává čtenář – protože on bude v centru vašeho zájmu. Říkám tomu čtenářocentrismus.
Ten, kdo myslí v první řadě na koncového uživatele, vyvine daleko větší úsilí a bude si víc namáhat mozkovnu, aby vyladil všechny prodejní zbraně knihy právě pro něj. Bude pak mít i více vytrvalosti, protože když chcete zlepšit svět, je to tak ušlechtilý cíl, že za nějakou tu oběť stojí.
Konečným důsledkem velmi pravděpodobně bude, že prodáte více knih, protože spojení poctivé orientace na čtenáře, ochoty odvést práci a větší vytrvalosti je ta nejlepší konfigurace hlavy, kterou můžete na startu mít.
Druhým častým cílem je prosté splnění snu. Pokud jste si prostě jen vždycky přáli vydat knihu a teď jste se k tomu konečně dokopali, gratuluju!
Ať už vám to přinese jakýkoli pocit, sny se mají plnit a je super, že jste se konečně rozhoupali – život je jen jeden. Pokud ale jde o počet vydaných kusů, buďte v takovém případě na pozoru: Dostat knihu k lidem je spousta práce, a ta by vám nadšení ze splněného snu mohla zakalit.
Navíc v takovém případě existuje značné riziko, že čím déle jste o knize snili, tím jasnější máte představu, jak by měla vypadat. Ta se ale může značně rozcházet s tím, co v případě takové knihy očekává cílovka, a pokud se příliš soustředíte na sebe a nevystavíte komunikační most mezi knihou a cílovým čtenářem, budete muset vyvíjet v propagaci větší úsilí, abyste tuto mezeru zaplnili jinak, a váš splněný sen potřísní spousta času obětovaného navíc (proti vašemu očekávání).
Plníte-li si sen, uvědomte si, že ten je splněn už samotným aktem vydání, a netrvejte na svých vysněných podrobnostech. Když opustíte představy o knize, které vznikly izolovaně ve vaší hlavě, a svou knihu zvnějšku hlavně vyladíte pro cílovku, značně zvýšíte šance na to, aby měl váš sen i šťastný konec a nezanechal hořkou pachuť, že svět zůstal k vaší knize netečný.
Někdy to tak prostě vyjde: Přesvědčí vás okolí, že vašich písmenek je škoda pro šuplík. Nebo žijete už tak naplněný život a knížka je pouze jednou z dalších věcí, které „si chcete zkusit“. Nebo vám je líto starých zápisků a negativů z dávné cesty a protože máte čas a peníze, zkusíte z toho poskládat knížku – a ono to vyjde…
Všechny tyto případy spojuje poměrně slabý „drajv“. Když něco jen tak zkoušíte, většinou postrádáte tu spalující touhu z předchozích dvou případů a váš hnací motor zřejmě nebude příliš silný.
To ve výsledku znamená, že nebudete tak obětaví a připraveni odvést potřebnou práci. Náklad proto v takovém případě volte střízlivě – tak, abyste s výsledkem „byli v pohodě“, i kdybyste prodali jen pár kusů a byli zbytek nuceni rozdat. Investujte jen tolik, o kolik si můžete dovolit přijít, aniž by vás to bolelo.
Buďte klidní: Kdyby to byl váš případ, nečetli byste můj blog. Přesto takoví autoři existují.
Autoři, kterým je jedno, co jejich kniha světu přináší a jak se prodává, a tím nejdůležitějším je pro ně samotný akt vydání a to, že se mohou označovat za autory (nebo dokonce za spisovatele). Takoví dokáží vydávat jednu knihu za druhou, i když se jich prodávají třeba jen tři kusy za rok.
Neptejte se mě, jak to pak řeší se skladováním, ale existují. Protože však tento blog téměř stoprocentně nečtou a o žádnou mou radu skoro nikdy nestojí, žádnou pro tento případ ani nemám. Oni ví stejně nejlépe, kolik vydaných kusů je uspokojí.
Jak jsem na tomto blogu psal už mnohokrát, peníze na vydání nemusí být vaše. Můžete je vybrat ve sbírce nebo si najít sponzory. Pokud jste tyto možnosti zavrhli, možná budou tím určujícím faktorem vaše peníze a to, kolik si jich můžete dovolit investovat.
Já bych v takovém případě vydal raději menší množství kusů a do distribuce bych je buď nedal vůbec (já jsem svou knihu na pultech viděl a žádný úžasný pocit se nedostavil), nebo jen pár kousků jednomu distributorovi. Většinu bych prodal sám, přímo. Díky tomu by se mi náklady pravděpodobně celé vrátily, i kdyby šlo o menší počet kusů. Tím pádem bych měl i na případný dotisk, kdyby byl zájem o knihu i po vyprodání. Nejspíš bych se ale u druhého vydání uchýlil pouze k el. verzi, na kterou jsou minimální náklady a je nevyprodatelná.
Pokud si necháte udělat kalkulace na více zvažovaných nákladů, pravděpodobně vás to (stejně jako mě) vždy znovu postaví před velké dilema:
Vyjde vám totiž, že když vydáte 1000 kusů, budete mít přibližně poloviční výrobní náklady na jednu knihu, než kdybyste vydali jen 300 ks. To už je zatraceně velký rozdíl, a pokud chcete prodávat přes distribuci, velmi pravděpodobně by se vám při 300 kusech vůbec nevrátily náklady, i kdybyste knihy prodali všechny (pokud byste DPC nenapálili hodně vysoko). Díky tomu se můžete splašit, vyrobit 1000 kusů a potom se roky dívat na zaprášenou hromadu knih.
Podle mě to není moudré. V první řadě, za mě – knihy, které dám do distribuce, víceméně odepisuji jako veřejnou službu bez nároku na zisk. Když započítám i veškeré náklady včetně poštovného a svého času stráveného komunikací s distributory, jsem skutečně plus minus na nule.
Za druhé, prodat 1000 ks může trvat násobně déle, než prodat 300 ks, protože prodeje jsou první měsíce nejvyšší a většinou s časem lineárně klesají. Pokud tedy dokážu 300 kusů prodat za rok, zbylých 700 můžu prodávat ještě dalších 10 let. Ten, kdo se nenechal ošálit a vydal jen 300 ks, už bude mít „venku“ čtvrtou knihu, zatímco já budu teprve doprodávat tu první.
A za třetí – kniha není nástroj na vydělávání peněz, tedy aspoň většina z nich. Ne v ČR, nejste-li zcela výjimeční. Zapomenu-li, že to dělám pro radost a začnu to řešit jako podnikatelský projekt, který by měl mít návratnost, možná si tím vyrobím problém na dlouhé roky (hromada ve sklepě) a z radosti bude starost.
Chcete-li v knihách podnikat a vydělávat na nich peníze, připravte se na to, že to bude spousta práce, a doporučuji Inizio Academy s jejími konzultacemi. To není žádný affiliate odkaz, ze kterého bych měl procenta – jen se s nimi taky radím.
I v tomto, stejně jako v minulém případě, vydal bych jen 300 nebo 500, co nejvíc jich prodal přímo a díky tomu byl v plusu i s vyššími výrobními náklady na kus.
Pokud jste čekali konkrétní číslo a pokyn „tolik vydávejte“, tak jednoduché to není. To ale neznamená, že vám nemůžu pár konkrétních čísel dát.
U mě si autoři nejčastěji vydávají počty 300–1500 kusů a nejčastější je asi ten střed, tedy 500–1000 kusů. Ti, kteří vydají jen 300, je vyprodají poměrně často – je to nízký počet a dá se časem prodat i bez nějakého zvláštního marketingového úsilí. Pokud prodají alespoň polovinu přímo (bez distribuce), můžou se po vyprodání dostat i na nulu, ale to už záleží na konkrétní výši nákladů, DPC a prodejní ceny.
Já jsem vydal první 4 vodácké v nákladu 2 000 ks a tu poslední v 1 500 kusech. Od té úplně první jsem udělal hned na začátku dotisk dalších 2 000 ks, protože první měsíce jsem měl prodeje i přes 600 ks měsíčně (pouze díky tomu, že jsem se trefil do velké díry na trhu – slepé kuře tenkrát našlo zrno).
Všechny vydané knihy ještě mám, ale s tím jsem počítal, že je budu prodávat dlouhá léta. Zároveň jsem rozhodnut nedělat dotisk, takže očekávám, že za 20 let je budou nejzapálenější vodáci dražit v aukcích, protože jinak sehnat nepůjdou 😊
„Vydej si vlastní knihu“ jsem vydal v nákladu 1500 kusů, větší část je pryč a dotisk pravděpodobně také nebude. Omezím se na aktualizace elektronických verzí, protože vývoj je nyní příliš rychlý.
První aktualizace knihy bude už letos během léta nebo na podzim a i když se cena el. verze zvýší, všichni stávající majitelé dostanou aktualizaci zdarma. Chcete-li být mezi nimi a knihu získat za nižší cenu, máte ještě šanci (čtete-li tento článek do konce července 2023, dříve určitě nová verze dostupná nebude).
A kdo máte rádi papír, spěchejte.
Jak se bude vaše kniha prodávat, o tom jsem psal zde. Obecně a při předpokladu, že nejste celebrita a nemáte ani zcela výjimečnou knihu, po které se celá ČR dívá sama od sebe už teď, nejvíce bude záležet na tom, kolik práce na propagaci dokážete odpracovat ještě předtím, než kniha vyjde, a v dalším půl- až roce poté.
K prodejům v prvních měsících raději nepřihlížejte, protože těsně po vydání se něco prodá vždycky. Je ale velký rozdíl, zda prodáte knih za první měsíc 20, 50 nebo 100. Na začátku se totiž prodá nejvíc a ten samý počet, který prodáte v prvním čtvrtroce, můžete pak prodávat klidně další 2 roky.
Pokud již zájem o vaši knihu projevilo 100 lidí, praděpodobně z nich reálně koupí 20–30 %, neměl by to proto pro vás být signál, že máte knih vydat 1000, „protože je vidět zájem“. Dotisk lze udělat vždycky. Na druhou stranu, majitel seznamu 3000 adres si to už s klidem dovolit může.
Nespoléhejte na distribuci, neb je to jen první část cesty – za knihu na pultu nedostanete ani kačku, a to, zda si ji někdo přijde koupit, záleží jen na Vaší propagaci a distributor vám s tím vůbec nijak nepomůže (ani knihkupec). Stejně tak zapomeňte na to, že bude vaše kniha v každém knihkupectví v ČR. Bude jen tam, kde si ji objednají… Ale to je zase na jiný článek.
Proč si chcete vydat knihu právě Vy? Fakt by mě to zajímalo… Co zkusit jít až na dřeň, anonymně? Jméno si klidně vymyslete, ale buďte v komentářích opravdu upřímní. Objevíte to i sami pro sebe!
Jiří Nosek průvodce autorů českým knižním bludištěm o blogu a mé cestě k autorskému vzdělávání | ![]() |
Chcete získat kompletní přehled za dva týdny bez nekonečného slepování střípků informací? Přidejte se k těm, kdo už objevili průvodce Vydej si vlastní KNIHU.
Nebuďte na to sami! Připojte se do facebookové skupiny
Jak si vydat knihu, a jak ji i prodat
Hledáte nakladatelství s nejlepšími podmínkami? Co třeba KLIKA?
Proč chci vydat knihu právě já? Protože jsem fanatický čtenář už od raného dětství a moc si vážím knih i autorů. Protože jsem první samizdat psal už ve 13. letech a vždy toužil se ke spisovatelům zařadit. Protože jsem roky psal články do časopisu a cítil jsem, že psaní mám přirozeně v sobě. Jen jsem neměl odvahu to vyjevit světu. Když jsem se rozhodl knihu opravdu vydat, tak jsem zjistil, že základ mám už v šuplíku a dávám jej dohromady dobrých 15 let. A když jsem se vrhnul na úpravy a navazoval na staré myšlenky a nápady, tak jsem zjistil, že mě to strašně baví. Jistě, i ego v tom hrálo svou roli. Kdo nechce být trochu známější a zajímavější jak pro své okolí tak pro cizí lidi? V rámci mého podnikání a osobního zaměření jde svým způsobem i o marketing. Naše výrobky budou pro lidi zajímavější, pokud budu pro ně já jako osoba autoritou. Zjistil jsem navíc dvě věci. Jednak, že mám co předat a že jsem prožil věci, které zdaleka neprožil každý. A po odmítnutí a spíš absenci jakékoli reakce a odpovědi ze strany velkých nakladatelství jsem sice na půl roku ztratil chuť dále psát, ale poté získal nedocenitelnou životní zkušenost. Nebýt těchto odmítnutí, nikdy bych nenašel dostatek vůle knihu dále přepracovávat a vypilovat až do konečné verze. Dosavadní spolupráce s Klikou a p. Noskem se mně velmi zamlouvá. Byť zatím nechválím a vyčkávám. Těším se na to, že budu moci projevit slova chvály ne na otočce, ale až v cílové rovince.
Už se tam pomalu blížíme 🙂
Víte proč miluji internet? Pdf formát? Páč jsou náklady nulové a dostupnost okamžitá. A pak je šuma fuk kolik se toho tzv. prodá či neprodá.
Jen tak na okraj .. stáhl jsem si knihu „Learn OpenGL: Learn modern OpenGL graphics programming in a step-by-step fashion“ Celá kniha je na iternetu ve formě stránek. Pochopitelně i ve formátu pdf. A zisk? …. Nevím jaká je vaše profese, ale já jsem programátor, a moc dobře vím, že je sdílení znalostí tou nejlepší cestou k výdělku. Kvalitní lidi? Znalé jedince? Kde je seženu a za kolik?
…. A klidně můžete při svíčkách, po večeru přemýšlet proč např. firma Oracle či další platí své vývojáře tak dobře. 🙂
Přeji hezký den.
Zkuste si PDF prohlížet na mobilu. O vypnutí proudu ani nemluvě 🙂 Já beru el. formáty jako nástroj nevyprodatelnosti. Ale určitě je to řešení i pro ty, kdo nechtějí řešit skladové zásoby, jen bych přidal ePub a MOBI.
Proč chci vydat knihu? Protože už spoustu let píšu články a vytvořila jsem i 5 e-učebnic, které měly svého času úspěch. Psaní mě baví, a když najdu téma, co mě chytí, jde to samo. Vydat knihu mě napadlo před asi třemi lety, ale čekala jsem na námět, který by stál za to. Věřím, že ho mám. Začal se odvíjet před rokem a půl a před pár dny v něm došlo ke zvratu, který mi nikdo nevěří. A popravdě, kdyby mi to někdo vyprávěl, taky bych nevěřila. Paradoxně vzhledem k tomu, čemu jsem všemu v tu dobu uvěřila. :-). Měl by být otevřením očí a varováním před tím, co se může stát každému z nás. Měl by pomoct lidem být obezřetnější a opatrnější v dnešní době. Protože se hodně věcí změnilo, ale my zůstáváme uvnitř stejní – důvěřiví. Zatím jsem ale na začátku a potřebuju najít správný směr.
Hlavní je umět lidem sdělit, „co je v tom pro ně“ a jak se na jejich životě negativně projevuje, že knihu nemají. Neprodává dobré téma, ale jeho dobrá prezentace.
To je mi jasné a začínám o tom dost přemýšlet. Je to všechno ještě hodně čerstvé, což mi přijde jako ideální čas rozplánovat knize cestu a najít způsob, jak ji lidem co nejlíp podat. Hodně se dívám, jak to dělají jiní. Časem určitě narazím na to akorát pro mě nebo mi něco dá smysl. Zatím ještě úplně nevím. Děkuji vám za to, co děláte. Moc mi pomáháte.